URSÄKTA, VAD ÄR KLOCKAN?
Orridge... Popple... Patel.
Nio och tjugo!
...känna en djup ödmjukhet.
För fem år sedan, om jag får vara så personlig, en räddhågad rektor-
- för en ganska obetydlig statlig enhetsskola...
- Stimpson. - Carrington här.
Går det bra halv fyra på måndag? Eller halv fem på tisdag?
Nej, tio och trettiofem på torsdag. Eller tolv och tio på fredag.
Eller elva och tio nästa fredag.
Spring inte! Sharon Seeds. Nio och tjugo!
...anlände till årsmötet för första gången, häpen över att ha ombetts-
- att ingå i den mycket utvalda skaran av nya medlemmar...
Han lyssnade till rektorerna för skolor med ärorika namn...
...ärorika namn... Eton och Harrow... Winchester och Westminster...
Ska jag ha 4H i G3 halv elva?
...när de utbredde sig i en mångfald frågor av vikt...
- Är det det här med snobbskolorna? - 4H i G3 halv elva?
Joan säger jag ska ha 4H i G3. Ska inte jag ha 4J i J3 klockan elva?
Peter Styles ska ha 4H i G3 halv elva.
Ge dem vad dem tål på Konferensen. Säg till de där överklassäcklen-
- att vi ska hänga dem i lyktstolparna i deras gamla skolslipsar!
Du ska ha 4G i H3 tio och trettiofem.
De skulle försöka med 4G på Harrow!
...den där obetydliga enhetsskolan-
- var ingen annan än Thomas Tompion...
...och den förskräckta pojken var jag. Föga anade han att han-
- om några år skulle stå där själv som den första enhetsskolerektorn-
- som blivit ordförande för Rektorskonferensen.
Vart ska du ta vägen, Clint? Siktar du på Guinness rekordbok?
Varenda dag den här terminen, hittills, va? Stå inte där... Spring!
Nio och tjugo, Clint. - Och du kommer fram. Inte du... Du!
Du, ja! Jag ser röken, idiot... Jag ser dina fötter.
Jaså, är det du...
Och så har jag lite tråkiga nyheter. Jag kommer att vara borta i dag.
Jag förstår att det är ett hårt slag...
Och vart ska jag då? Till Norwichs universitet i det fagra Norfolk!
Och varför ska jag dit? Jo, där hålls Rektorskonferensens årsmöte-
- och ni kan alla vara tämligen stolta över er själva.
För det är inte vilken gammal rektor som helst som får vara med. Å nej!
Till Rektorskonferensen hör alla för- näma, självständiga skolor i landet.
Sådana som Eton och Harrow, Winchester och Westminster.
De avgiftsbelagda skolorna. De flotta skolorna som vi ser ner på-
- och dit vi alla skulle skicka våra barn, om vi bara hade råd.
De brukar inte släppa in rektorer för simpla enhetsskolor som denna.
Varför, frågar ni er själva, släpper de då in mig?
Jo, för att ni och jag... alla vi...
...har gjort Thomas Tompion till en av de bästa skolorna i landet.
Men i dag... nio och tjugo, Linda...
Men i dag kommer något enastående att ske.
För i dag tar jag över som ordförande för Rektorskonferensen.
Och jag blir den förste ordföranden någonsin i historien...
...som är rektor för en vanlig statlig enhetsskola.
Så det är något för Guinness rekordbok.
Vad ska jag då säga i mitt tal i dag? Jag ska tala om hur vi bar oss åt.
Om hur vi alla beslöt att vi ville ha en välskött skola...
...en skola där vi alla visste vad vi skulle göra... Jimmy Picken-
- och i vilket rum vi skulle göra det. Jag tittar nu inte på Wendy Pilbrow-
- eller på dig, Gary Bottoms...
...och vad vi skulle göra det med... Debbie Jones.
Och framför allt - märk väl, Clint Ayling och Dean Striver...
...när vi skulle göra det!
Psalm 122. "Han som i tapperhet"...
Är du här igen, Gayle?
- Varför är du här, Shah? - Vet inte. Varför är ni själv här?
Jag har bara...
God dag, mrs Stimpson...
Jaså, ni står i kö bland de här... Vad har ni...?
Glömde nåt på spisen? Eller var ni sen med att ge honom hans...
Tror ni att nio och tjugo betyder något annat, får ni komma var dag-
- tills ni lärt er klockan! - 9:50, sa jag. Tåget går först 10:25.
- Ja? - Det var om att få läsa grekiska...
Nio och tjugo är inte om att få läsa grekiska... Vad är nio och tjugo?
Räfst, sir.
Mr Jolly...
Jag var som du. Kom alltid för sent. På fel plats på fel tid...
Jag vet vad du menar, men... Jag tänkte bara att jag skulle...
...ett par saker... ett par problem... ett par personliga...
Ett olyckligt barn som går runt med miniräknare och gymnastikskor-
- utan att ha en aning om var han ska vara. - G3, Leroy!
- Det känner jag igen, men... - Alla kommer vi vilse, John.
Jag är rädd att jag har gått och...
- ...jag har gått... - Till sängs.
Nej då, ingenting sånt...
Se till att du lämnar sängen tidigare på morgonen.
För att veta vem vi är, måste vi veta var vi är, och när vi är det!
- Jag kan köra dig dit. - Tåget går först tio och tjugofem.
- Du skäms för mig, va? - Du kan åka till sjukhuset.
Säg inte att fruar inte får följa med. Ordförandens får det...
Ta några av dina tanter på en tur.
Jag behöver inte vara med på middan, om det är det du är rädd för.
Jag kan gå och ta mig en hamburgare.
Jag står framför er i dag som er nye ordförande...
- En hamburgare på MacDonalds. - Bra. Kom Paul till skolan i tid?
Hittar du nånstans att parkera? Först måste vi veta om tåget går.
Annars får du köra mig dit.
Tåget till Norwich tio och tjugofem avgår från plattform 3.
- Norwich. Är vi i tid i dag? - Till vänster.
- Till vänster, herrn. - Glen Scully och Mandy Kostakis!
Vi ses i morgon! Nio och tjugo!
Till vänster.
Detta är ett historiskt ögonblick.
Jag står framför er i dag som er nye ordförande...
...något som få av oss hade trott skulle ske i vår livstid.
- Är det här tåget till Norwich? - Plymouth.
Norwich var tåget till vänster.
- 10.25-tåget till Norwich? - Det har gått.
Skilj mellan vänster och höger! Plymouth, var det!
Skulle ni inte till Norwich?
- Mitt tal! - Ett tal? Av mig?
Mycket dumt har de bett mig om, men aldrig att hålla tal...
Mitt tal!
Ge mig mitt tal...
Han är tillbaka... Vill ni ha talet innan ni går?
Mina damer och herrar...
- Nästa till Norwich? - 2.47, byte i Peterborough.
Han tyckte inte om det.
Det är inte för sent förrän sista ögonblicket är förbi.
Bara frugan inte har tagit bilen...
Gwenda!
Var tusan är hon? Var är mamma? Säg inte: i skolan.
- Jo, jag tror att hon... - Hon var där, idiot! Vart åkte hon?
- Säg inte stationen! - Jo, jag tror hon...
Var är hon nu?!
Inte på sjukhuset? Kör inte runt med tanter på landet? På sjukhuset!
- Varför är du inte i skolan? - Jag har...
Ledigt...? Ledigt har du! Men det har du inte alls!
Du har läsdag!
Jag har baksmälla.
- Jag är hemskt ledsen, mr Stimpson. - Laura! Laura...?
- Jag är ledsen, mr Stimpson. - Till sjukhuset!
Ingen stor omväg för dig... Du har läsdag i dag, Laura!
- Är det dina föräldrars bil? - De säger inget.
Du har examen att tänka på, du borde läsa... Du är ordningsman!
Just det. Vänster.
Vänta här.
- Gör det nåt om du får vänta? - Jag missar bara biologin.
...så hon sa: "Elly, det duger inte att låta Lou få sherryglasen"-
- "hon skulle inte sätta värde på dem du vet hur hon är." Och då sa jag-
"Att lassa på folk saker som de inte vill ha, det vill jag då rakt inte."
Hon tänkte förstås, att om sherry- glasen inte skulle gå till Lou-
- då skulle de gå till Pam, men jag tänkte: Stopp där, Elly...
Vi är snart framme, mrs Trellis.
- Ska vi till sjukhuset? - Vi är på sjukhuset, mrs Wheel.
- Vi ska ta en liten tur ut på landet. - Så härligt!
Stopp där... Om Pam får dem, ger hon dem till Babs, och då vet man...
Ska vi till sjukhuset?
Bara lugn, mrs Wheel, vi är snart tillbaka på sjukhuset igen.
Då tänkte jag: Stopp där... Millie bor ju på Mallorca!
Vad ska hon med två dussin sherryglas?
Och hur ska jag kunna ta dem till henne på Mallorca?
Vilka lyckostar vi är!
Jag är kanske gammalmodig... jag förstår väl inte det moderna...
...men som jag ser det är sådana sherryglas...
Vi har missat henne! Hon har åkt!
Vilket håll?
- Vänster eller höger, mr Stimpson? - Laura...
Kör du mig till Norwich? Viktigt! Det är Rektorskonferensen!
Jag är den förste enhetsskole- rektorn nånsin i historien...
...som blir Konferensordförande! Det är inte långt. Inte alls långt.
- Vänster eller höger? - Jaha... Vänster.
Nej, nej... Höger.
261 kilometer! Vi får ringa din mor, de har telefon här.
Är hon det minsta orolig, får det vara. Jag betalar bensinen, förstås.
Detta är ett historiskt ögonblick.
Vi ska tillryggalägga en lång väg... 261 kilometer ska vi åka!
John, hör på mig. Jag åker min väg. Det är slut.
Nej. Norwich.
...om jag får vara så personlig, kände jag mig djupt historisk...
För fem år sedan, om jag får vara historisk, kände jag mig så ringa...
...en förskrämd rektor från en obetydlig enhetsskola...
Varenda gång hon kommer hem, låter det likadant: "Åh, Ellie..."
"...det måste ta evigheter att damma alla glas du har."
Hon tänker inte på annat än de där glasen... talar inte om annat!
Jag säger förstås inte ett ord.
Jag pratar inte så mycket. Det finns ju mycket att prata om...
...som den där klockan hon fick.
Inte vred hon upp den inte. Hon tittade inte ens på den...
- Vad sa hon? - Det är OK.
...där är så packat så man kan inte öppna dörren.
Jag tycker inte alls om det här... Vad missar du? Biologin missar du!
Du tar ju snart examen! Livet är fullt av fasansfulla moraliska val.
Häromdagen sa jag till henne: "Nån måste ta rätt på det här efter dig"-
- "och det blir inte Babs eller Lou. Nej, för det blir jag!"
Men hon lyssnar ju aldrig, jag vet inte varför jag ödslar ord."
Hon har en klocka efter mamma, som inte en enda gång vridits upp...
- Betalade de? De betalade inte! - En blå 1100...
Laura Wisely! Hon bor runt hörnet! Hon är en av hans elever!
- Så förtjusande. - Jag såg ju när tåget gick!
Numret!
En till!
Ingen fara. Det är OK.
Thomas Tompions framgång beror på-
- att vi hävdar traditionella värden.
Talet. Det är på tåget.
Här skulle jag, om det tillåtes mig... göra paus i tre timmar.
261 kilometer på tre timmar, att göra paus i... låt säga 3 1/2 timme...
Det var tur, faktiskt. Hade inte ni kommit, hade jag inte varit här nu.
Jag grälade med en kille. Jag sprang tillbaka hem, såg bilnycklarna...
Vi förstår alla, tror jag, att den som kommer för sent är oartig.
Tre och en halv, delat i 261... Det gör cirka 80 kilometer i timmen!
Han gillade inte att jag skulle åka bort med en person. "Vem?" sa han.
- Han är så svartsjuk. - Vem sa du det till?
Killen.
- Mamma vågade jag inte ringa till. - Vi kan inte stanna en gång till!
Och jag betalade aldrig bensinen!
Mrs Wisely? Mr Jolly... Jag undrade om Laura är... Är ni Lauras...?
Hon är i skolan. Bilen är stulen!
Det är om Laura. - Min man.
Du får väl komma hem och ge en beskrivning, det kan inte jag göra.
Är det en Morris eller en 1100? - Han är alldeles ifrån sig...
Han lever för den där bilen. Här ute stod den... Är det mot kärnkraften?
Nej, men Laura är inte... Jag vill inte göra er orolig, men...
Hon är försvunnen! Ingen vet var hon är!
Han står här och säger att... - Vem är ni?
- Jag tillhör... Har hand om musiken. - Musiken!
Han kommer. Han vet inte vad han gör... Han kommer att göra nån illa!
- Har ni ingen aning om var hon är? - Har hon släktingar eller...
Har hon nån sorts... tja... i Norwich?
- Är det här sjukhuset? - Nej. Vänta nu här!
Är det inte mrs Stimpson? Laura är försvunnen!
- Sa hon inte vart hon skulle? - Inte ett ord! Och bilen är stulen!
Vi väntar på polisen! Min man är alldeles ifrån sig! Han säger...
...att hon är i Norwich!
- Åh, god dag... Jag undrade om... - Visst. Alla vet utom jag!
Vad ska hon göra i Norwich?
Hon ska till Rektorskonferensens årsmöte!
Menar ni att...?
Därför fick jag inte följa med, fast jag sa att jag kunde äta hamburgare!
- Hon sa det var cello, varje kväll... - En skolflicka! Ett barn!
- En liten familjefest... så trevligt! - Det är nog bäst jag...
Jag har inget sagt om hans arbete eller mötena med de konservativa...
- ...men nu är måttet rågat! - Vartåt ligger sjukhuset?
- Hennes far slår ihjäl henne! - Får vi titta in? Är det öppet i dag?
In i bilen!
- Ni skulle stanna i bilen, sa jag! - Vilken dag! Vart nu?
Norwich!
...då sa hon: "Vart tog mors blå tekanna vägen?"
Var är den andra?
Hon är i Norwich! Med rektorn! Frun är utom sig! Hon som ska ta examen!
Ut med bilen!
Hon har tagit bilen! Som inte kan köra!
- Mrs Wisely? En stulen bil? - Där!
Här!
Håll dig lugn nu. Blir inte arg! Vad väntar du på?!
...den här blå tekannan... Jag sa: "Du var ju den som såg den sist."
Sen började hon glo på sherryglasen, hon har alltid glott på sherryglasen.
Kl. 10 på morgonen? Grälade du med pojkvännen 10 på morgonen?
- Jag var ledig. - På läsdagar ska man läsa, Laura.
- På kvällen grälar man. - Jag fick inte träffa honom då.
Går solen nånsin upp för sent och skyller på bussen eller tåget?
- Hans fru släppte inte ut honom då. - Om solen skulle åka kommunalt...
- Hans fru?! - Han kom inte överens med henne.
Du har väl klarat körprovet...?
- En enda sak klarade jag inte. - Stanna! Genast!
Så blir åtminstone den saken rätt.
Hoppa in på andra sidan.
Blå 1100... Medelålders man och en flicka.
Sånt är livet, Laura. Du kan köra, men har inte klarat provet.
Jag, å andra sidan, har klarat provet, men...
Ingen fara. Vi sliter loss stänkskärmen, så ordnar det sig.
Det täcks av din fars försäkring.
Det blir mig de stämmer. Jag får tala om för din far...
Har ni fyllt bensin nyss?
Bensin?
Nej... vi fyllde i går.
Inte sant, Laura?
Den hör till vår bil!
Den ligger inte stilla. Det hörs. Den skrapar färgen.
Vi måste ringa. Säga att jag är sen.
Går tidvattnet ut en läsdag och skyller på ett gräl med pojkvännen?
Det är väl inte nån av lärarna? Inte mr Slidewell?
Mr Fellowdew?
- Inte mr Jolly. - Nej.
Har du inte körkort, är vi oförsäkrade. 12.59.
Har du tio pence?
Tredje löpet... där sätter jag på nummer fyra...
Norwichs universitet.
Nu vandaliserar de telefonerna igen!
Jag är på väg...
Säg åt Tom och Boo att maten står på bordet.
Nu är de på telefonerna igen...
Jag ska bara ta på mig tröjan.
Norwichs universitet.
En flicka och en pojke. Han gör sig duktig och hon hejar på honom...
Jag försöker uppehålla dem tills polisen kommer.
Norwichs universitet.
Jag har bara 10 pence, var snäll och hälsa konferenssekreteraren en sak...
- Norwichs universitet. - Årsmötet börjar ju klockan fem.
- Jag skulle vara där klockan tre... - Hallå? Norwichs universitet.
- Hälsa honom att... - Lägg pengar i myntinkastet.
Jag har inga mer pengar!
- Hur gammal är ni, egentligen? - Den är trasig!
Jag ska tala om hur gammal du är. Två år och en dag äldre än jag.
Den tog pengarna, och...
Pat...!
Det var också ett möte...!
- Du bor väl inte här? - Nej, nej.
Jag bor inte heller här. Jag hälsar på min mamma.
Och vad du har för dig, det ser jag... Du är försenad!
- Det var tredje telefonen i rad... - Försenad som alltid...
- Bussens fel? Tågets? - Jag är inte försenad.
- Vill du ha lunch? - Dessvärre så...
Springa på nån du inte sett på 20 år när du redan är försenad.
- Jag har bara lite bråttom... - Ge mig en puss, så får du åka sen.
Underbart att träffa dig igen...
Du ska få mammas telefonnummer, så kan du ringa när du får tid.
Kan du tänka dig, din pappa och jag gick på lärarhögskolan tillsammans!
Han kom för sent... alltid för sent... När han skulle få sitt diplom med!
Har han inte berättat det? - Tiger du om ditt skumma förflutna?
- Du hör inte ens på! - Nej...
Ut!
- Jag ska väl inte uppehålla dig... - Nej, vi måste nog i väg.
- Så hon låter inte pappa köra... - Nej.
Hon är förtjusande, Brian.
- Kan du köra? - Roligt att ses... Om jag kan köra?
- Vad menar du? - Kör en tur! Och se vad du tycker!
Bara runt kvarteret.
Så får jag höra vad du tycker.
- Var du inte försenad? - Det är jag inte!
Du är lustig, du.
Jag har inte varit häromkring på 20 år. Gifte mig med en tandläkare.
Och nu ska barnen bos hos mamma. Vi skulle äta lunch.
Jag har en i din ålder.
En gång runt kvarteret då. Blunda och be till Gud!
- Till vänster då? Va? - Ja, vänster!
- Förstörde de telefonen? - Och kidnappat min dotter!
Underbar! Bilen.
- Det är visst nåt här uppe... - Det är stänkskärmen.
Han slet loss den! Pappa slår ihjäl mig...
Det är pappas bil! Han är inte min pappa! Han är... mr Stimpson!
- Varför sa du att jag var din dotter? - Nej, son. Jag har ingen dotter.
Laura? Laura är en av mina flickor!
Hon ska köra mig till Norwich. Till Rektorskonferensen. Jag är rektor!
- Ja, då säger jag väl adjö... - Här kan du inte stanna!
Det är ditt liv, Brian. Jag säger inget, bara jag slipper bli indragen.
Mina barn vet inte var jag är. Vi skulle äta nu!
- Vi hittar en busshållplats. - Här är en busshållplats.
- Bra. Bry dig inte om honom. - Var är vi? Vart ska vi?
Det ska jag tala om.
Det gamla vanliga... Man har aftonklänning och silverskor.
- Sen ska man springa... fastnar... - Och de vänder sig om och skriker.
Vänster sen. Mot Northampton. Vi sätter dig på tåget.
- Tåget?! De har satt sig till bords! - Fort då!
- Gasen i botten. - Det är som att vara nitton igen. Fy!
Vi borde inte köra så här fort! Inte i en sån här bil.
- Hör så det låter! Den rasar ihop! - Hemskt.
Och nu? Vänster eller höger?
- Ja. - Höger?
- Tio minuter till Northampton. - Northampton var till vänster.
- Höger, sa du! - Vänster!
Vet ingen vad vänster och höger är!
- Till vänster sen, var så vänlig... - Jag ska ut ur bilen!
- Alltid sen. Skriker alltid åt mig. - Jag skrek inte. Jag sa bara vänster.
Och nu är du rektor? Som att göra en haj till chef för en swimmingpool.
Vänster... Vänster! Vänster! Vänster!
- Den här leder väl ingenstans? - Tillbaka till Northampton-vägen.
- De kommer att bli ifrån sig! - Var bara lugn och sväng vänster...
...och vänster en gång till. Till vänster här.
Utmärkt. Tack.
Nu ska vi bara runt nästa hörn, och...
- Och nu? - Bara lugn. Tillbaka igen.
- Backa. - Hur drogs jag in i det här...?
Lägg i backen...
Backen!
Visa henne var backen är...
Bra! Bra gjort.
Rätt så... Stanna!
Detta är ett historiskt ögonblick. Föga anade jag-
- att jag skulle sitta här...
När ska vi äta lunch?
In på ängen.
- På ängen? - Gör bara som jag säger.
Vi får äta något i Northampton. Det är cirka hundra meter till vägen.
Bortom nästa häck.
Bortom nästa häck... Jag ser bilarna!
Jag ser hur de rör på sig! Då så...
- Vägen har tagit slut. - Det gör inget. Det är ju gräs. Kör!
Vi lever i en värld där tiden inte blir mindre viktig - utan mer viktig.
Tänk er ett försenat rymdskepp... Det skulle missa sin bana totalt-
- och förirra sig ut i universums mörka hål...
- Vilken mardröm! - Vänta nu, Pat... Låt oss tänka lite.
- Jag kommer aldrig hem! - Sluta! Du förstör motorn!
- Tack! Klockan är fem i två... - Jag är hungrig.
Du är hungrig. Vi är alla hungriga. Vi kan inte äta nu-
- för vi är mitt ute på en åker.
Vi måste anpassa oss till våra omständigheter.
Jag ville vara i Norwich klockan tre, men det kan jag inte. Så i stället...
...vill jag vara där klockan fem, i tid för mitt tal.
Så har mänskligheten utvecklats: genom att anpassa sig.
Kommer vi inte framåt, får vi åka bakåt. - Lägg i backen åt henne...
Nej...! Tack. Stanna här. Var stilla!
Finns här någon med en traktor?
Jag vann vadet i alla fall.
Jag slog vad med mig själv om att ni inte skulle klara hela ängen.
Vi behöver en traktor som kan dra ut oss.
- En liten utflykt på landet? - Finns här någon bondgård?
- Ut i naturen... - Just det.
- Jag ska vara i Norwich klockan 5. - Norwich? Ska ni till Norwich?
Ja. Så om vi bara hittade en traktor...
- En genväg då? - Vi kom vilse.
Så vi måste ha tag i en traktor.
Mitt råd är så här...
Ja?
Om ni åker den här vägen...
...och hittar en traktor...
Sitt då kvar på skrället hela vägen till Norwich.
Tack. Tack så väldigt mycket.
- Och en annan sak... - Tack, tack...
- Vet ni vad jag sitter på? - En bomb, hoppas jag.
I så fall, lille vännen, kan du leta däråt, så letar jag häråt-
- och jag slår vad om en syltkaka att jag hittar en traktor först.
På väg till Norwich?
Somliga av oss.
Ni slapp trafiken i alla fall.
För tusan...!
För Guds skull, skruva ner skivspelaren!
Så där ja... Det gällde en traktor. Ni råkar inte ha en traktor här?
Ursäkta, men det är ganska viktigt. Jag ska vara i Norwich klockan...
Jaha... Ett kloster. Det borde jag ha kunnat räkna ut.
Har de hittat nån traktor?
Tja, det... spelar ingen roll. Det var inte viktigt.
Jag är ledsen att göra dem besvikna. Mig gör det inget...
För skolan var det viktigt. Det skulle ha betytt mycket för barnen.
Ringa efter taxi går väl inte?
Ingen telefon?
Det skulle ha betytt mycket för min mor, förstås...
...om hon hade varit i livet.
Själv skulle jag lika gärna gå i kloster och aldrig tala mer.
Vi talar.
Förlåt. Jag antog att...
- Vad tycker ni jag ska göra då? - Ta ett bad?
Kvinnor...!
Konstig pojkvän ni har. Tar er med sig för lite naturstudier på landet-
- och smiter i väg till ett kloster...
Jag åker!
- Följer du med? - Det är våran bil!
Mr Stimpson!
- Var är ni? Hon vill inte vänta. - De hittar ingen traktor!
Vi har en! Den har dragit ut oss!
- Vad gör ni? - Badar.
Har ni en traktor? Jag kommer.
- Nå? - Han badar.
Varför inte bastu och massage också?
Mr Stimpson... Hon har åkt! "Han badar", sa jag, och då åkte hon.
- Stoppa bilen! - Det är vår bil!
Vägens slut!
Kan inte...
Sandaler...
Vi har hittat vägen i alla fall.
Det är inte hopplösheten...
...hopplösheten kan jag stå ut med. Men det är hoppet...
Där!
Blå Morris 1100, registreringsnummer RDX 364 J.
Vi har även mrs Garden, rapporterad saknad, förmodligen kidnappad.
- Chockad. Inga spår av flickan. - Hon är på klostret.
Hon är på ett kloster. Inga spår av mannen.
- Han är i badet. - Han är i badet. - I klostret?
I badet i ett kloster.
Det här blir knepigt att reda ut. Vi kommer med mrs Garden.
För att ha tillgripit och framfört fordon i trafikfarligt skick-
- samt för fortkörning och för motstånd mot polis.
Nästan framme!
Ett litet misstag... Det var allt. Jag sa höger, men menade vänster.
- Ett enda ord! - Hon åker!
Borta.
Jag har ljugit för det här, Laura. Jag har stulit!
Jag har tagit dig från skolan!
Tja, det är väl en sorts utbildning. För mig är det lärorikt, Laura.
Du har inte fått nån lunch ännu.
Vi ska äta något.
I kostymen...
- I badrummet. - Jag vet inte ens vad klockan är.
- En balansräkning klarar han inte. - Vårt bankfolk satte i utsikt 15 %...
Våra "oldboys" tog in en kvarts miljon.
- Vi har ju klassisk arabiska... - Måtte skolmoskén bli klar i tid.
- Ett slag i ansiktet för Millfield! - Vi tänker satsa på tyska mark...
...men vi har samma revisorer som Mick Jagger.
En hovstallmästare kontrollerade våra säkerhetsarrangemang.
- Ringde du till skolan? - De sa att han åkte klockan tio.
Jag beklagar... Jag...
Jag vet inte om...
Märkliga utnämningar som görs nu. Men när det är det statliga, så...
Karln där borta tycks ha kommit per motorcykel...
En kvinna...!
Till påsken tar jag med mig sexans klassiker till Jamaica.
Var är Laura? Vår dotter! Snart får han ett anfall...
Kära nån! Er dotter? Kom så letar vi...
Jag beklagar. Inte hustrur och familjer...
Men artonåriga flickor som ska ta examen går bra! Det må jag säga!
- Och var är han? Mr Stimpson? - Mr Stimpson...?
Ni kommer att uppskatta vårt nya prospekt, av Saatchi & Saatchi.
Vi hoppas mycket på vårt nya solarium.
Följ med våra kära vänner upp till rummet här uppe till vänster.
Se till att de får lite te. Jag kommer snart.
- Jag söker mr Stimpson. - Det gör vi alla! Följ med mig...
Jag sa: "Jag dricker ingen sherry"-
- "men varför ska sherryglasen gå till Pam bara för att hon dricker?"
Stanna i bilen, sa jag!
Ge dem lite te och följ med dem upp till rummet här upp till vänster.
- Vad gör ni här? - Jag ska bara...
Jag ska hämta en kopp...
Han tog visst med sig hela familjen...
- Letar ni efter mr Stimpson? - Jag letar efter överläkaren.
Vi ska se vad vi kan hitta där uppe. - Mr Stimpson?
Är jag? Jag vet inte var jag är eller vad jag är.
Gör er hemmastadda här inne-
- så kommer mr Stimpson sedan. Mötet är ju faktiskt privat.
..."det vore att fresta henne att sätta sherryglas i handen på henne."
Mr Stimpsons sällskap? Här inne...
Underbart...
Åh, vilken spännande dag!
Mitt namn är Rice, från Norwich- polisen. Är mr Brian Stimpson här?
- Har han gjort något? - Vi vill bara prata med honom.
- Vi väntar på honom. - Då väntar vi också.
Ni ska få lite te.
Stimpsons supporterklubb? Här inne!
Ska det vara socker?
Polisen letar också efter honom.
Småpojkar...?
Ja, är han inte här klockan fem...
- Då får nån av oss säga ett par ord. - Jag kan försöka, om du vill.
Nånting om pengar, kanske. Brukar vara ett säkert kort.
- Bara han inte ligger i nåt dike. - Ja... verkligen.
Jag hade så stora planer. Jag tänkte börja med politik... jag tänkte:
När jag blir utbildningsminister...
Skratta inte.
Jag trodde inte det spelade nån roll.
När jag var i klostret. Jag trodde jag hade fogat mig. Men...
...jag visste hela tiden att det fanns tid...
Man vet alltid innerst inne när sista ögonblicket är inne.
Och nu är det förbi.
Och det spelar roll, Laura...
Vänta!
- Kan man fälla upp sätet? - Bilen är OK, den är spritt ny.
Är det den här spaken?
- Vad är det här? - Vi har sällskap.
- Han måste till Norwich. - Det var ett nytt knep... En munk!
OK. En munk...! Inte mycket att göra.
Ni förvånar mig, Fader... Ställa en brud vid kanten och gömma sig.
Vet er abbott om att ni reser omkring på det här sättet?
Kul! Du! Hålla tal! Klädd så där?!
Jag är chockad, fader. Det blir jag inte så lätt, men det är jag.
Stanna en stund.
- Vad är det om? - Ta en promenad.
I skogen.
- Ska du ta en promenad? - Vill du inte följa med?
Det finns ingen här...
Det här slår det mesta!
Ledsen, Fader. Fem minuter bara. Plocka lite blommor.
- Kom då. - Han?!
- Ska han följa med? Munken? - Kom nu!
Solen är framme.
En konstig värld...
Alltså... uppriktigt sagt vet jag varken ut eller in.
Vi kan alltid klä av oss.
- Gör det då. - Du först.
Skorna.
- Och så du. - Nu, mr Stimpson!
Sätt i gång!
Jag tänker inte köra nåt solo...
Så där... bli munk!
Leta reda på nyckeln!
Jag visste att det var nåt skumt så fort han kom in i bilen!
Ge mig den!
Ge mig kostymen! Den kostade trehundra pund!
Sönderriven! Munk? Munk?!
Du river ärmen av en kostym för trehundra pund!
Nej... inte bilen!
Den är inte min! Den är en kunds! Den är inte försäkrad!
Snälla... kom tillbaka!
Jag visste det! I samma ögonblick som hon satte upp tummen!
Strunta i ärmen, den tejpar vi. Nu har vi pengar! Hur mycket har han?
Massor!
Vi kan göra vad som helst! Vi kan köpa kinamat och ta med oss!
Jag såg en film på TV en gång. En kille och en tjej åkte runt i en bil-
- och rånade banker och sånt. Såg ni den?
Bara lugn, vi ska nog komma fram. Jag kör bättre än hon i alla fall.
Vi borde ha tagit hans klocka också.
Gissa vad som oroar mig? Att jag jämt kommer i lag med äldre män...
Ingen idé att vänta efter fem...
Jag tänker tala om medmänsklighet och moraliskt ledarskap.
Kan han inte hålla de där förbannade fruntimren inlåsta!
Så vänligt...
I vägen för alla, som vanligt.
Jag ska bara sätta mig ner...
Har vi gått vilse igen?
Alldeles, alldeles vilse!
Jag skriker inte alls åt er! Jag säger bara: han är inte här!
När kommer han?
- Du ska hålla dem inlåsta! - De ska på toaletten hela tiden!
Mrs Wheel behöver gå på toaletten.
Och ni ska föreställa läkare!
- Nån får följa med dem! - Jaså, är det dags igen?
- Kriminalassistent Laundryman... - Stimpson?
- Vi ville byta några ord med honom. - Stimpson?
- Vad gör du här? Stimpson? - Tillgrepp och kidnappning.
Mina herrar...
Om jag får be om lite uppmärksamhet... Tack.
Nu är klockan...
...exakt fem, och jag är rädd att jag har dåliga nyheter.
Vår ordförande, mr Stimpson...
...är här!
Detta är ett historiskt ögonblick.
Jag står här framför er som er nye ordförande, något som-
- somliga av oss inte hade trott skulle ske i vår livstid.
Vi har färdats en lång väg tillsammans...
Vem är hon?
Och det är kanske dags för mig att förklara-
- att under resans lopp har jag blivit åtskild...
...åtskild från texten till mitt tal.
Så jag hoppas ni förlåter mig om jag är en smula osammanhängande.
Jag står här i dag och jag tittar ut dit, och vad ser jag?
Jag ser mig själv. Jag ser mig själv som jag var då...
...en obetydlig rektor från en förskrämd enhetsskola.
Vad gjorde jag då där? Jag blev häpen över att finna henne...
...över att finna mig vara en-
- i den mycket utvalda skaran nya kvinnor.
Än mer häpnade jag över det jag fick höra-
- för det jag fick höra var...
Kom in då, om ni ska in! Vad jag fick höra var...
Finns det fler där ute?
Försök hitta nånstans att sitta...
Jag fick höra rektorerna från skolor med berömda och ärorika namn...
Sitt ner!
Just det! Vi väntar på er!
Tack!
Jag fick höra rektorer från skolor med berömda och ärorika namn-
- som bollade med stora frågor...
...som utvecklade stora ballar...
Roligt att någon har roligt...
Ni behöver inte viska. Kom upp och förklara det roliga för hela skolan!
Vem är det som knarrar?
Kom då! Det finns en plats här nere.
Långt till Norwich...?
Långt till den där platsen också.
Gör det bekvämt för er... Är det slutknarrat?
Ingen brådska... Vi har all tid i världen.
Tid, ja... Jag skulle vilja, innan jag går vidare... till andra spörsmål-
- säga ett varningens ord.
Och alltfort komma de...
Jag talade just om tid...
Jag tänkte säga att vi alla vet att sen ankomst är en oartighet.
Men jag börjar undra...
Börjar ni undra, ni också? Kanske resten av oss kan se framåt-
- så kan vi undra tillsammans...
För jag börjar undra, om jag är den enda människan i världen-
- som blev förvånad om tidvattnet ramlade in efter lektionens början...
...slog i alla dörrarna och stod och spanade runt rummet-
- efter kompisar, medan vi andra tål- modigt väntar på att få sätta i gång.
Kanske låter jag lite gammalmodig, men tänk er ett rymdskepp-
- som i oändlighet avbröts av sent anländande och smällande dörrar!
Det kan rentav tänkas att det skulle bli alldeles galet...
...lyfta från startplattan-
- och skrikande försvinna ut i universums mörka hål-
- för att inte mer återses förrän tiden tog slut!
Psalm 122. "Han som med tapperhet"...
Han som med tapperhet
Ondskan förföljer
Han må med trofasthet
Mästaren följa...
Mr Stimpson!
Mr Stimpson...?
Är ni mr Brian Stimpson från...
Det är en härlig dag
Det är en dag som jag skall minnas till livets ände...
...tillgrepp av Porsche, sportcoupé.
Vidare anklagelser rörande stöld av manliga klädespersedlar-
- inklusive skrud för kyrkans tjänare samt en plånbok med 1 230 pund.
Ni behöver inte yttra er, om ni inte vill.
Det ni säger antecknas och kan användas som bevis.
- Höger? - Nej, nej... vänster!
Översättning: Claes-Göran Löfström
Textbearbetning för DVD: Satellittext AB / Stockholm